Funnet.
Kan du hjelpe meg? Finner du jentene?
Funnet.
Han hjalp bare en gammel mann.
Hør... Jeg står igjen. Greit?
Ti!
Ni!
Åtte!
Syv!
Jeg hadde lyst til å se barna.
Hva?
Nygaardsvold er sterk nok.
Hva skal jeg gjøre med det? Si kongen befaler?
Og hvor langt er det?
Hvor langt er du villig til å gå?
- Hei, far. - Hei.
Nico er i telefonen.
Står du her og fryser? Vil du ikke inn i varmen?
Nei, barna vil jo helst være ute. Fire!
Og du skal til legen og gjøre noe med ryggen snart.
- Hva mener du? - Om ryggen?
Nei, om alt det som skjer.
At vi ikke må havne på feil side i denne krigen.
Anneliese, nyhetene.
Hun sover snart. Nyhetene.
Hva sier han?
England og Frankrike har lagt ut miner for å stoppe malmtransporten.
Var det alt? Jeg kan ikke tenke meg at nordmennene...
Nå er vi her, i Oslo. Ingen krig.
Jeg har min post og får ordrer fra Berlin, men vi er jo her.
Jeg vet ikke hva annet jeg skal...
- Heil Hitler! - Heil Hitler!
Sendemann.
- Så er tiden inne. - Til hva?
Jeg venter på å snakke med min bror, kong Christian.
Ja, men da må De finne ham! Ja.
Ja, jeg kan godt... Jeg venter. Jeg har ventet i et kvarter nå.
Ja?
Nei, jeg skal ikke være fange i mitt eget hus.
Det eneste De skal gjøre, er å gi dem pennen-
- så de kan underskrive memorandumet om frivillig samarbeid. Behold den.
De vil betrakte det som et angrep.
Da må De overbevise dem om at det ikke er tilfelle.
Regjeringen har ofret mye for å bevare nøytraliteten.
Norge er Førerens hovedmål nå på grunn av den strategiske kystlinjen.
Og ikke minst på grunn av jernmalmen.
De ressursene vi får tilgang til ved å okkupere Norge, er umåtelige.
- God kveld, utenriksminister Koht. - Herr Bräuer.
På vegne av Tysklands fører-
- overbringer jeg den norske regjering dette tilbudet.
Hva er dette, sendemann?
Vi er kommet for å forsvare Norge mot en forestående britisk invasjon.
Alt vi forventer til gjengjeld, er at det ikke gjøres motstand.
Jeg har på følelsen at en utenriksminister og en sendemann-
-må kunne enes om dette her og nå.
- Jeg må snakke med regjeringen. - Da venter jeg så lenge.
Regjeringen er her i det tilstøtende lokalet.
Denne krigen...
Mellom Tyskland og England...
Det blir den mest meningsløse krigen man kan tenke seg.
Det kan bare ende med gjensidig ødeleggelse.
Norge er en selvstendig nasjon.
Det ville vi ikke vært hvis vi godtok Tysklands krav.
Derfor er vårt svar nei.
De vet hva det medfører.
Deres egen fører har sagt:
Et folk som bøyer seg for en fremmed angriper, -
-fortjener ikke å leve.
Vi bøyer oss ikke frivillig.
Takk.
Hallo? De må snakke høyere, Nygaardsvold.
Ja, ja, ja.
Nei... Jo, jo, jo!
De blir ikke med?
Bra.
Hvor er barna?
Jeg har glemt brillene.
Jeg har også glemt dagboken.
Jeg må på toalettet.
God morgen, Torp. God morgen.
Selv om det ikke er noen god morgen.
Hei, lille venn.
Peder. Godt å se deg.
Han har meldt seg til tjeneste.
Hei, Peder.
De tror vi skal på hytta.
- Det viktige er at vi er sammen. - Vet du noe mer?
La oss overlate forhandlingene til Koht og regjeringen, Olav.
Men vet vi at det er en invasjon?
Hva skjer?
Barn! Olav...
Hvor er de?
Å, der...
Barn?
Løp! Løp!
Diana, ta kontakt med utenriksminister Koht.
Si at jeg straks må snakke med ham om de videre forhandlinger.
Ingen tenkte på å varsle meg om denne planen?
Det er ingenting galt med planen. Det er Førerens egen!
- Hvordan gikk det? - Fint. Hvordan det?
- Er du sikker på det? - Ja.
Diana! Hva med Koht?
Han var ikke der. Regjeringen har reist. De ville ikke si hvor.
Vent her.
Vennligst ikke rør den. Unnskyld! Dere får ikke gå ovenpå.
Det er godt at du har Nasse.
Jeg hører ikke hva han sier. Hva sier han?
Det har jeg også. Si til ham at vi snart skal hjem.
Sier han noe?
Kan han snakke språk?
Kan han snakke flere språk, eller er det bare engelsk?
Dansk, svensk, engelsk og norsk?
Og grisespråk? Kan han det også? Det trodde jeg ikke han snakket.
Takk. Statsminister. Hambro.
Ja, det kan man si.
Hva er nytt?
Oscarsborg har senket et stort krigsskip på vei inn mot Oslo?
Hvor står vi militært?
Hvordan?
Med brev?
Vil vi forhandle?
Nei, han hadde vel ikke det.
La regjeringen komme med et forslag.
Har du mistet forstanden? Skal kongehuset gå bak regjeringens rygg?
Den splittelsen trenger vi ikke.
Tenk på at det sitter folk på Stortinget som vil bli kvitt oss.
Forstår du ingenting?
Du gjør alt så innviklet!
Jeg må legge meg nedpå. Kan jeg få en radio inn på rommet?
Tre av.
Vi har inntatt Oslo.
Vi har kontroll over alle inn-og utfartsveier med mindre enn 50 mann.
Fint. Men så er det vel overstått nå?
Det var en massakre, sendemann.
På våre kamerater og Blücher, Førerens stolthet.
Regjeringen har flyktet. Har De hørt det?
Vi er her for å beskytte det norske folk, og så får vi denne mottakelsen.
Nordmennene ville kjempet imot enhver. For dem er vi inntrengere.
La meg forhandle. Kontakte regjeringen før flere liv går tapt.
Når general Falkenhorst ankommer i morgen, -
- skal Norge være på våre hender fra kongen til den minste bonde.
Jeg har fallskjermtropper klare.
Lykkes ikke forhandlingene i dag, må jeg sette dem inn.
- I dag? Regjeringen gikk i dekning! - Så finn dem! Ellers gjør vi det.
Ja?
Statsminister.
Har regjeringen fattet en avgjørelse?
Jeg skal fatte meg i korthet. Vi har mye å rekke.
Som konge av Norge kan jeg ikke gjøre mye annet-
- enn å akseptere regjeringens oppsigelse.
Men ikke nå.
Stortingspresident Hambro har besluttet-
- å ikke ta imot oppsigelsen. En beslutning jeg støtter.
Dette er ikke tiden for forhandlinger bak lukkede dører, -
-eller avtaler små grupper mellom.
Dette er tiden hvis vi skal være åpne overfor hverandre, -
- og jeg skal være helt åpen overfor dere.
Folket har valgt dere som sitter her, til å lede seg-
-i både lette og tunge tider.
Derfor kan ikke regjeringens avskjedssøknad aksepteres.
Ikke i en tid hvor folket så sterkt trenger noen som styrer.
Hvis regjeringen ønsker å forhandle, stiller jeg meg gjerne bak det.
I stedet for å kritisere hele tiden, så prøv å lytte og lære noe.
Vi er nødt til å stå sammen. Vi er nødt til å støtte regjeringen.
Det handler ikke om hva du personlig måtte ønske eller ikke.
Du er Norges neste konge. Jeg trenger at du oppfører deg som det.
Ikke kall meg redd-
- bare fordi jeg ikke hopper på alle dine ugjennomtenkte planer.
Jeg kan ikke kaste alt over bord på den måten. Forstår du ikke det?
Olav!
Der er den.
Når man virkelig trenger noe, ligger det alltid bakerst.
- Hvor skal luftattaché Spiller hen? - Jeg vet ikke.
Og hvem er den kapteinen?
Hvor skal luftattaché Spiller hen, og hvem er kapteinen?
Til Hamar.
Det var kaptein Walther. Fremragende soldat. Fallskjermjeger.
- Hva skal de i Hamar? - Hva tror De?
De vet jo at jeg venter på svar fra utenriksminister Koht.
De har Deres ordrer, jeg har mine. Jeg adlyder bare ordre fra Berlin.
Oslos politimester, Kristian Welhaven, er her.
- God aften, politimester. - Sendemann.
Den norske regjeringen meddeler at de vil gjenoppta forhandlingene.
Men da må alle fiendtligheter opphøre umiddelbart.
Et øyeblikk, herr politimester.
Hørte De det? De må stanse aksjonen mot Hamar straks.
- Det kan jeg ikke. De har dratt. - Så stans dem.
- Det kan jeg ikke. - Kan ikke eller vil ikke?
Hallo! Hallo!
Bli der!
Bli der! Stans!
Politimester! Vent!
Vent, politimester.
Jeg kan ikke stanse hver eneste tyske soldat, men jeg vil forhandle.
Vennligst understrek det for regjeringen.
Vil De gjøre det? Og tydelig.
Vent! Politimester!
Jeg har bil. Jeg kan møte hvor som helst, når som helst.
Forstår De?
Hva gjorde jeg? Det er noe du sier. Har jeg ikke sittet her alltid?
Nei, det har du ikke.
Nei, han var ikke her hele tiden.
Diana. Ring Berlin for meg. Utenriksminister Ribbentrop.
Han kan i det minste fri meg for Quisling.
Jeg kjenner Quisling. En dilettant uten folkets støtte.
Snakk med ham. Han bor ikke så langt herfra.
- Hvem? - Quisling.
Det kan jeg ikke! Han har begått statskupp!
Det ville spolere alt mitt diplomatiske arbeid.
Du er diplomat, ikke soldat. Ikke prøv å gjøre jobben deres.
God aften, soldat.
Jeg har følt meg som en hare hele dagen. Det er godt å se garden.
Hva heter du, soldat?
Du skal vite at jeg er takknemlig for det du gjør. Det dere alle gjør.
Nei, Seeberg.
Alt for Norge.
Ja? Utenriksminister?
Sendemann. Hvordan er situasjonen?
I løpet av få timer går nok den norske regjering med på kravene.
- Fremragende. - Ja... men likevel...
Denne Quisling vil de aldri godta som regjeringsleder.
- Vi liker herr Quisling. - Det gjør vi alle.
Men dessverre har han ikke støtte fra verken folket eller kongen.
Hallo? Herr utenriksminister?
Hold linjen, Bräuer.
Ja, jeg skal vente.
- Herr utenriksminister? - Hvem snakker jeg med?
Heil Hitler, mein Führer! Det er sendemann Curt Bräuer, Oslo.
Vi er godt tilfreds med situasjonen i nord.
Operation Weserübung har vært en suksess.
Ja vel, mein Führer. Bare et spørsmål angående Quisling...
Quisling er en god mann. Han er rett mann på rett sted.
Ja vel, mein Führer. Men hva med regjeringen? De vil forhandle.
Men det kan bli vanskelig hvis vi insisterer på Quisling...
Hvorfor forhandle med en regjering som åpnet ild mot oss-
- da vi kom for å redde dem fra imperialistiske briter?
Kan De forklare meg det, sendemann?
Nei, mein Führer. Jeg tenkte bare at reg...
Glem regjeringen. De må snakke direkte med kongen.
Insister på å snakke med ham alene. Da forstår han at det er alvor.
Men de forbereder seg på krig i innlandet.
De har min fulle tillit og hjemmel til å handle på mine vegne.
Glem regjeringen. Snakk med kongen. Lykke til. Vi regner med Dem.
Takk, mein Führer.
Heil Hitler!
Kong Haakon vil aldri akseptere Quisling.
Kommer jeg med Quisling, er det over.
Kongen har flyktet. Quisling er like i nærheten. Snakk med ham.
Hva skal jeg si til ham? Skal jeg kaste meg på kne foran ham?
Be om å få lov til å bli hans sendemann?
Hvis du tror det er så lett, kan vi jo bytte jobb.
Jeg er diplomat. Jeg jobber for fred.
Hva slags diplomati? Hvilken fred?
Slutt å kalle deg diplomat. Du jobber for Hitler.
Du er bare soldat.
Enhver kan være diplomat med pistol rettet mot motpartens panne.
Anne...
Alt i orden?
Hva sier Berlin?
Seeberg.
Det kommer bare litt brått på. Vi snakket ferdig om dette i vinter.
Hva med oss andre?
Og du? Hva mener du om dette?
Vi kan ikke skille lag nå.
Jeg kan ikke forlate Norge. Vi kan ikke forlate Norge! Ikke nå.
Det går ikke.
Peder har rett.
Harald er viktig.
Og dere er også mindre sårbare på den måten. Dere to.
Vi må skille lag. Dere to holder sammen.
Jeg tar barna med meg og reiser til Sverige.
Nei, hvem er det som kommer der?
Du, skal vi ikke gå ut og se om det er dyr her på gården?
Har Nasse prøvd å ri på hest før?
Kjenner du dem? De er ikke så store som de ekte hestene.
Så sitter man godt her mens man kjører.
Hva er det?
Jeg vet ikke, skatt.
Hva skjer der?
Men hva så?
Ja, ja.
Men...
Nei, lille pus! Nå...
Gå inn i bilen.
Bra.
Har du sett? Nå passer du på Harald, ikke sant? Bra.
Han sa yes, sir!
Vær forsiktig...
Det har du da heller aldri gjort.
Nei...
La nå mor være i fred. Hun gjorde så godt hun kunne.
Hva behager?
Den dagen i 1905 da vi kom opp hit...
Vi kom seilende.
Plutselig var vi blitt konge og dronning. Og kronprins.
Det sto folk overalt. De vinket, jublet og var glade.
Du var ikke større enn Harald er nå.
Du hadde en slik hvit kjole som mor hadde valgt ut.
Du så ut som en liten jente.
Jeg måtte bære deg hele tiden.
Fordi du var så redd.
Og så sint.
Du sa hele tiden: Far, jeg vil reise hjem nå.
Og jeg...
Jeg hadde tatt valget. Jeg hadde valget. Du hadde ikke noe valg.
Jeg valgte for deg.
Og det er jeg fortsatt veldig lei for.
Hvis du ønsker noe annet...
Hallo?
Er det noen her?
God aften.
Snakker De tysk?
Ja.
Jeg er sendemann Curt Braüer. Hvem er De?
- Waldemar Johansen, kontorsjef. - Bra. De må hjelpe meg.
Jeg har en viktig beskjed til kong Haakon.
Jeg har ingen kontakt med kongen. De må snakke med noen ved hoffet.
Jeg er Tysklands øverste diplomatiske representant.
Sett meg i kontakt med kongen og regjeringen. Liv står på spill.
Er det ikke litt i seneste laget? Dere bomber oss sønder og sammen.
Jeg er helt alene her.
De våger å snakke om forhandlinger etter at dere har gjort det umulig.
Tro meg. Jeg vil bare hjelpe landet.
Jeg vil gjøre alt for å hindre krig og forhandle fram en løsning.
Jeg har Førerens tillatelse til å innstille kamphandlingene, -
- men jeg må snakke med kong Haakon. Så hjelp meg, for pokker!
- God kveld. - På gjensyn.
- De gjør det. - Jaså?
Jeg møter kongen i morgen middag. På én betingelse.
At troppefremrykningen stopper omgående. Det lovet jeg dem.
- Det går ikke. - Hva?
Walther og Spiller har passert Hamar. De er nok i Elverum snart.
Hørte De meg ikke? Jeg har audiens hos Norges konge.
Vi har nådd vårt diplomatiske mål, oberstløytnant.
Jeg har andre ordrer, herr sendemann.
Jeg har arrangert dette møtet på ordre fra Føreren personlig.
Vil De virkelig stå i veien for meg?
Gjør De bare Deres arbeid. Lykkes det, så gratulerer.
Men ikke fortell meg hvordan jeg skal gjøre jobben min.
Greit.
Anneliese?
Anneliese, det er meg.
Anneliese, lukk opp!
Takk.
Hendene i været!
Gjør plass. Flytt deg!
Snakker du tysk?
Svar.
Hvor trekker dere dere tilbake til?
Har dere stridsvogner? Maskingeværer?
Hvor oppholder kongen seg?
Og regjeringen?
Vi har lite ammunisjon og flere falne.
Her er det ingenting. Vi trenger forsterkninger.
Bataljoner...
To hundre... og flere...
- Maskingeværer. - Bataljoner, altså?
Vi går.
Til bilene! Tilbake!
Hvis jeg kan unngå at flere mister livet ved å møte tyskeren, -
-så må jeg jo gjøre det.
Da må jeg jo reise dit.
Du snakket om at du ville gjøre din plikt.
Dette er min plikt.
Hvis det er sånn det er. Hvis...
Hvis jeg er det siste kortet i kabalen, så må det være sånn.
Jeg må i hvert fall prøve.
Ja, alltid. Det er alltid andre løsninger.
Men er de riktige?
Du må ikke være meg.
Du må være deg selv.
Med tiden blir du konge slik du syns det skal være.
Det vet du godt at vi ikke kan.
Du er klar hvis noe skulle skje.
Ja.
Hva regner De med å få ut av dette?
Tror De virkelig kongen vil anerkjenne Quisling etter i natt?
Det tar jeg ikke på min kappe. Den elendigheten må andre svare for.
Tenk på familien. Har de ikke vært gjennom nok?
La meg hente kongen.
- Bare si hvor han har gjemt seg. - Hold dine menn unna.
De neste par timene spiller vi etter mine regler.
- Hva har vi å tape? - Vi forhandler ikke. Vi erobrer.
De er ikke den eneste som skal til Elverum.
Hold øye med himmelen.
Man vet aldri når den faller ned i hodet på en.
Jeg drar nå. Hvis alt går bra, er jeg tilbake i kveld.
Hva er det du gjør?
Jeg reiser.
Og jeg tar Clara med meg.
Hvor da?
Hjem.
Jeg har ikke ord for hvor lei meg jeg er for alt dette, Anneliese.
Kan du ikke tilgi meg?
Kan du ikke tilgi meg enda en gang?
- Herr sendemann, bilen venter... - Jeg kommer, har jeg sagt!
Jeg er så lei for det som har skjedd.
Kan du ikke tilgi meg?
Vær så snill?
Hvem har vi her?
Vi ses snart igjen, skatt.
Jeg holder ikke ut der inne.
Så la oss kjøre.
Hvis det skjer noe, -
- så er det mange praktiske ting du må vite.
Peder vet det.
Du må aldri bli alene. Ha alltid Märtha ved din side.
Hvis det skjer noe, må du ha en du stoler på. En du elsker.
Pass på barna.
Alt for Norge.
Eller hva?
Herr Koht.
Mowinckel. Sundby.
Så det er her det skal skje?
Det er her det skal skje.
Gjerne.
Se det...
Hva sier han?
Spør ham hva han vil.
Kom inn igjen. Jeg ordner dette.
Bare du.
Unnskyld, vi har det travelt. Hvis De kan være vennlig...
Unnskyld, er det virkelig...
Unnskyld... Forstår han tysk?
Jeg er Tysklands sendemann...
Nei, jeg tror det holder.
Jeg får den ikke opp. Jeg får den ikke opp.
Jeg må ha luft.
- Utenriksminister Koht. - Dr. Bräuer, velkommen.
- Min herre. - Takk.
- Ja. Herr Lykke og herr Mowinckel. - God dag.
Hvis De tillater, vil jeg være takknemlig for at vi snakker tysk.
Beklageligvis er jeg ikke sterk nok i norsk.
Ja... Etter å ha konfrontert med Tysklands Fører, -
- har jeg fått hjemmel til å forhandle direkte med Deres majestet.
Vi avtalte en samtale med Hans majestet under fire øyne.
Stemmer det?
Dette anliggende diskuteres kun med regjeringen til stede.
Jeg ønsker å ha disse herrene her som vitner.
Jeg må dessverre insistere. Min ordre fra Føreren er uttrykkelig.
Kun Deres majestet og min ringe person.
Det er viktig at regjeringen er representert her.
Greit, da lar vi være.
Herr Bräuer. Vi gjør som De vil.
Jeg har hatt den glede å møte Deres majestet tidligere.
Jeg vet ikke om Deres majestet kan huske det.
For meg var det i hvert fall en stor dag.
De skal vite at Føreren setter Deres majestet høyt.
Og Deres bror.
Jeg nærer også den største respekt for det norske kongeriket, -
-og for monarkiet som institusjon.
Men slik tingene står nå, har vi kontroll over landet.
Den offisielle regjering har ingen makt. Den har Quisling.
Og Føreren ønsker at det skal forbli slik.
Avtalen Føreren ønsker å inngå med Deres majestet, -
- forblir den samme, men med Quisling som statsminister.
Deres majestet, tillat meg å snakke rett fra hjertet.
Jeg forstår at De ikke kan bifalle en så omfattende løsning.
Jeg har stor respekt for Deres majestet, men ikke for Quisling.
Tvert imot deler jeg Deres majestets forakt for ham.
Han gjør en jammerlig figur og har blandet seg i våre forhandlinger.
Men han har godt ry i Berlin. Selv Hitler vet hvem han er.
Det var derfor jeg ba om en samtale under fire øyne.
Jeg er parat til å komme med et alternativt forslag.
Avtalen forblir den samme uten at Quisling blir nevnt.
Det gir jeg Dem mitt ord på, Deres majestet.
Hvis Deres majestet skriver under her og nå, forsvinner Quisling fort.
Jeg løper en risiko. Hitler vil ha Quisling, men aller helst Dem.
Det er jeg så overbevist om at jeg setter karrieren min på spill.
Forstår Deres majestet hva jeg sier? Jeg mener min tysk?
De forventer et ja eller nei av meg? Her og nå?
Ja.
De får ikke tilbudet igjen. Deres majestet kan redde Norge.
De kan bli landets største helt. En folkekonge.
Visste De at jeg i hele Norges historie-
- er den første konge som er valgt av folket?
Norge er et demokrati. Folket velger. Folket blir hørt og respektert.
Alt det ville jeg forsømt hvis jeg ga Dem et svar her og nå.
Vårt lands skjebne avgjøres ikke i en stue under fire øyne.
Denne beslutningen må tas av hele folket.
Jeg har stor respekt for Deres majestets holdning.
Men sier De nei, vil mennesker dø. Så enkelt er det.
Unge nordmenn vil miste livet i en meningsløs krig.
Vil De ha det på samvittigheten?
Vil De ha norske menn og kvinners blod på hendene?
Deres majestet...
Jeg har en datter på fem måneder. Hun er født i Norge.
Det siste jeg ønsker for henne, er at hun skal vokse opp under en krig.
Vær så snill å skrive under, her og nå.
Redd Norge. Gjør som Deres bror. I Danmark ble det knapt avfyrt skudd.
Våger De å belære meg om min egen bror?!
Om min egen familie!
Hvem tror De at De er?
En budbringer, Deres majestet, -
- som vil Norges beste, og tror på en fredelig løsning.
De er en ekte liten fredsdue!
En forhandler blant alle aggressorene.
Men en fredsdue ville ikke forlangt at vi skulle overgi landet vårt.
- Dette tilbudet... - De er ikke en døyt bedre enn Hitler!
Dette tilbudet gjelder bare her og nå, Deres majestet.
Vi må visst hente inn utenriksministeren igjen.
Vi vil være mer steile overfor regjeringen, hvis De forstår.
Jeg vet ikke hva De og Hans majestet snakket om mens vi var ute, -
- men Norges regjering er parat til å forhandle-
- så snart vi er gjort kjent med betingelsene.
Det blir ingen forhandlinger uten en underskrift fra...
Vil De ikke sitte ned?
Dr. Bräuer, kan vi fortsette på engelsk?
De kan forhandle med oss.
Nei, det kan jeg ikke. Jeg har klar ordre fra Føreren.
Jeg har allerede strukket meg langt. Det er ingen juridisk utvei.
Herr Bräuer, vær så snill. Vi har myndighet her.
- Vi er regjeringen. - Jeg må si adjø nå.
- Dr. Bräuer, vi må fortsette. - Nei. Beklager.
Dr. Bräuer, vær så snill...
Jeg forventer regjeringens svar innen i kveld. Beklager, herr Koht.
Det har gjort stort inntrykk på meg-
- at ansvaret for ulykkene som kommer over land og folk-
- hvis de tyske krav avvises, legges på meg.
Det er et veldig tungt ansvar.
Så tungt at jeg gruer for å bære det.
Det er regjeringen som tar avgjørelsen, -
-men min stilling er klar:
Jeg kan ikke gå med på de tyske kravene.
Det ville stride mot alt jeg har oppfattet som min plikt som konge, -
- siden jeg kom til landet for snart 35 år siden.
Jeg kan ikke bryte den linjen.
Jeg vil ikke bryte den linjen.
Jeg vil ikke at dette skal være avgjørende for regjeringen.
Men jeg har tenkt nøye gjennom det...
...og vurdert min stilling.
Jeg kan ikke utnevne Quisling, -
- som jeg vet ikke har noen tillit i folket.
Skulle regjeringen bestemme seg for å gå med på de tyske krav, -
-og jeg forstår fullt ut grunnene-
-som taler for det, -
- i betraktning av den overhengende fare vi står i, -
- og fordi så mange unge nordmenn vil gi sitt liv i kampen...
Går dere med på disse kravene, så...
Så er det ingen annen utvei for meg...
...enn å abdisere.
For meg-
-og mitt hus.
Jeg forstår. Takk.
Ja?
Nei! Nei, hva...
Så godt det er å se deg. Det har jeg gledet meg til.
God dag, gutten min.
Nei...
Tekst: Jørn-Are Haugli Johansen Scandinavian Text Service 2016